Jeg tenkte at...
du og jeg kunne reise til Baiae.
Etter neste markedsdag. Det skal være hyggelig der.
- Siden det har vært så travelt... - En utmerket idé, men...
Men, hva?
Jeg kan ikke la Lyde være alene.
- Hun trenger meg. - Hun trenger deg.
Det har skjedd noe med Evander.
Ja, han er høyst sannsynlig død.
Våkn opp, Pullo!
- Marcus Antonius venter. - Dra til helvete...
Ja vel.
Tusen takk, søte deg.
Ikke takk slavene.
- Ingen skade vel. - Det er ikke bra for disiplinen.
Så munter du er i dag.
Er det Niobe? Hvordan har hun det?
Hun er så oppskjørtet over mannen til søsteren.
Kvinner, hva? Kanskje hun er...
Hva da?
Jeg vet ikke. Kvinnfolk...
Mektige erobrer av Gallia.
Mars og Bellona svulmer av stolthet over ditt verk.
- Og jeg sier... - Porca Juno, for noe pisspreik.
- Kan du komme til saken? - Ja visst, herre.
Publius Servilius er her.
Bra, da er vi ferdige her. Av sted
- Jeg... - Forsvinn!
Marcus Antonius tar imot deres bønner i morgen.
Vorenus
Ut!
En pære, kjære Cynthia.
Servilius, kjære gamle venn.
- Hvordan går det med deg? - Jeg har det bra, takk.
Unnskyld meg, men har vi truffet hverandre tidligere?
Ikke det? Jeg vet ikke.
Jeg later alltid som med de sivile.
Det er politikk, bare.
Dette må være din vakre kone, hvis navn jeg ikke kan erindre.
- Poppaea. - En blomst!
Beklager alt kaoset. Pompeius' smak var ganske så trist.
Jeg foretrekker litt mer farger.
- Som du sier. - Det blir sikkert nydelig.
Ha oss unnskyldt mens vi snakker forretninger.
Helt i orden. Lat som om jeg ikke er her.
Umulig. Men jeg skal prøve...
Cæsar har satt meg til å styre mens han er i Hellas.
Han morer seg med å tukte Pompeius og venner.
Mens jeg sitter her og prater som en jævla sivilist.
Men jeg skal uansett gjøre mitt beste.
Jeg skal bli en god politiker, selv om det tar livet av meg.
Eller noen andre for den saks skyld.
Du er den eldste senatoren som er igjen i Roma.
Det er min ære.
Og til overmål en tidligere Pompeius-tilhenger.
Derfor tenkte jeg at det kunne være morsomt
om vi gjorde deg til konsul for dette året.
Konsul?
- Det ville være snilt... - La meg snakke ferdig.
Når senatet trer sammen neste gang, er det et par lovforslag
som jeg ønsker vedtatt umiddelbart.
Du vil nok med glede hjelpe.
Punkt én:
Senatet skal utpeke Cæsar til din medkonsul.
Men han er da uansett diktator.
Konsul høres så mye bedre ut.
- Er det forstått? - Ja.
- Jeg... - Punkt to: Du skal foreslå følgende lov:
"Snarest skal i alle Italias provinser, en tredjedel av alle
"som arbeider innen landbruk, være frigitte slaver eller borgere."
Jeg forstår ikke.
Slavene har tatt alt arbeidet.
Det fører til arbeidsledighet.
Vi må skape flere jobber.
Men det blir forferdelig dyrt.
Ja, men bare for de få rike menn som eier all jorda.
Og de kan finne trøst i sin patriotiske handling.
Det virker ganske ekstremt.
- Ødeleggende, til og med. - Det kan nok stemme.
Men jeg blåser i om det er de rike eller fattige som lider.
Cæsar ønsker denne loven, og han er min venn. Jeg skal gjøre det.
Jeg kan alltids gå utenom senatet
og be om at folket skal avgjøre det.
En god taler som deg kan kanskje overbevise dem om at Cæsar tar feil.
- Det blir ikke nødvendig. - Bra.
Bra. Da sier vi det sånn.
- Jeg vet ikke hva jeg skal si. - Så ikke si noe. Det er ofte best.
Du kjenner naturligvis Posca, Cæsars håndlanger. Han tar detaljene.
Poppaea...
Hvis din mann skulle dø...
Kom til meg, så gifter vi oss.
- Så de holder løftene sine, hva? - Hva?
Cæsar og Marcus Antonius gjør det rette mot folket.
Du var vel redd for at Cæsar skulle bli en tyrann.
Men de skaffer arbeid til de arbeidsløse.
Det kan du vel ikke klage på?
Han forhandler i selskap med en hore og en dverg.
Tror du Cincinnatus eller Gracchi ville gjort noe sånt?
Hvem?
Marcus Antonius har sine særheter, det kan ingen nekte for.
Jeg trenger en drink.
- Drink? Du? - Ja, og hva så?
Jeg klager ikke.
Unnskyld.
- Du må roe deg ned litt. - Hvordan? To måneder...
- Er du ikke ferdig snart? - Sitt stille.
Med det sure oppsynet får du ingen ny, kjekk mann.
Jeg vil ikke ha en ny mann. Jeg vil ha Crito.
Du kan ikke ha en oksedriver til mann nå som din far er prefekt.
- Jeg sa det. - Altfor lav status.
Heldigvis har du ikke betalt medgiften.
- Vi skal finne en kjekk mann. Med status. - Jeg vil ikke.
Det passer seg ikke å være ugift.
- Passende, sier hun? - Hva skal det bety?
Du vet hva det betyr.
- Pass munnen din. - Og hvis ikke? Hva gjør du da?
Så, så...
Det gikk bra en stund, men nå...
Synes du jeg burde banke henne?
Jeg vet ikke. Det fungerer bare om man fortsetter med det.
En omgang om dagen inntil de er medgjørlige.
Men da blir de ikke pene.
Synd å ødelegge en slik skjønnhet.
Hun er det.
- Hun er en skjønnhet. - Det er hun.
Slaver, penger, alt... Hva får jeg?
Et hus fullt av jammer.
Og en kone som ikke vil ligge med meg.
- Hvorfor ikke? - Hun kan ikke når søsteren er der.
Hva har søsteren med det å gjøre? Hvilken rolle spiller vel det?
Hva er galt med henne? Hva er galt med henne?
Hva er galt med meg? Har jeg fortjent dette?
Kanskje du burde gå fra henne, siden du er så ulykkelig.
Aldri. Jeg går aldri fra henne.
Jeg dør heller enn å gå fra henne.
Det blir bra.
Alt vil ordne seg.
Hvem, spør jeg, stilt overfor makten
i de overveldende argumentene jeg har lagt fram,
kan unngå å trekke denne overveldende slutningen.
Derfor ber jeg dere, ærede forsamling,
om å støtte meg i dette viktige og...
patriotiske lovforslaget som kommer til å...
Ønsker noen å ytre seg mot forslaget?
Ingen er mot. Det er ingen splid.
Forslaget er vedtatt.
Tomt.
Hvis det ikke er vin, går det fint med vann.
Takk skal du ha, kjære.
Lyde, jeg har spurt meg for om mannen din. Om Evander.
- Spurt? - Prøvd å få vite noe.
Jeg vet om tvilsomme folk.
Typer som ofte vet hva som har skjedd med en mann som er borte.
De fortalte at han kom i krangel
med noen grekere på den andre siden av elven.
- Spillegjeld. - Spillegjeld? Han spilte aldri.
Det er vel slikt en mann ikke nevner for sin kone.
Hva er det du mener?
Beklager, men han kommer neppe hjem.
Det ser ut til at han er død.
Er du sikker?
Det var det de sa. Død. Drept.
Det er ikke sant.
Mitt råd er at du prøver å glemme ham og kommer deg videre i livet.
Det er ikke sant.
Du har fremdeles mennesker som er glad i deg.
Tenk heller på dem.
Ikke sant, Niobe? Fortsett med livet.
Bedre om hun tenker på de som er glad i henne.
Glem Evander. Glem fortiden.
Da stikker jeg.
Jeg trenger litt vin for å runde av dagen.
Vær så snill, Lyde, ikke gråt.
Jeg er forferdelig lei meg.
Det er litt for sent, ikke sant?
Du beklaget ikke da du knullet ham, gjorde du vel? Jeg pisser på sorgen din.
Du hysjer ikke meg!
Du er en tyv og en hore, og du stjal mannen min.
Jeg stjal ikke noe. Han kom til meg.
Jeg elsket ham aldri. Jeg elsket min mann.
Og hvis du hadde...
Hvis jeg hadde hva?
Gitt ham et barn, mener du?
Unnskyld. Vær så snill å tilgi meg.
Jeg forbanner deg, søster. Ved furienes nåde forbanner jeg deg.
Jeg skal bevare din hemmelighet for barnets skyld,
men våg aldri å snakke til meg igjen.
Vær forsiktig.
Bravo! Bravo! Litt blodtørst kler deg, Oktavian.
Du ser svært så kjekk ut. Ikke sant?
- Ja visst. - Titus Pullo er en god læremester.
Synd at Cæsar ikke er her. Han ville inkludert deg.
Du burde reise til Hellas med ham. Få litt pompeiisk blod på sverdet.
- Ikke vær dum, mor. - Hvorfor ikke?
Skynder vi oss ikke, vil Pompeius, Cato og toskene
være døde før Oktavian rekker å skinne.
- Han er fremdeles et barn. - Nei!
Han er en liten mann.
En lek med sverd gjør ham ikke til mann.
- Har du penetrert noen ennå? - Vær så snill, mamma...
- Betyr det ja eller nei? - Nei.
Titus Pullo, sa jeg ikke at du skulle ordne det?
Beklager. Jeg skal sørge for det.
Gjør det. Ikke vær bekymret. Det er lett.
Når du vel er i salen, går alt av seg selv.
- Ikke sant, Pullo? - Akkurat, frue.
Og ingen simpel soldathore.
Det må være en som er ren og pen.
- Ren og pen skal bli. - Bra.
Merula kan sy en toga. Hva mer?
Kanskje han burde drepe noen også?
Det vil skje når tiden er inne.
Vi har fiender nok.
Gjør mitt barn friskt.
En datter.
Jeg ønsker meg en sønn.
God natt, da.
God natt.
- Make... - Hva skal dette bety?
Jeg tenkte du ville like at vi fikk litt tid alene sammen.
Jeg har sendt jentene og Lucius til Clarissa.
- Og Lyde? - Hun er hos en venn.
- Vær så god og sitt. - Jeg har allerede spist.
Men jeg kan vel ta litt til.
Unnskyld.
Sett deg sammen med meg.
- Det er i orden. - Jeg kan ikke spise alt dette alene.
Nå er tiden inne...
Dersom du vil ha meg i natt.
Det vil jeg.
Det vil jeg gjerne.
"Kjære Marcus Antonius.
" Håper din helse er bedre enn mitt håp om seier.
"Jeg jaget Pompeius gjennom hele Hellas,
"men han nektet å kjempe.
"Jeg trodde bare han var sløv,
"men gamlingen har litt forstand igjen.
"Han har samlet ti legioner østfra,
"og jeg er fullstendig underlegen.
"Nå bjeffer katten på hunden, og Pompeius jager meg.
"Jeg kan utmanøvrere ham en stund, men ikke så lenge.
"Mennene er slitne, og snart må vi opp og slåss.
"Jeg ber deg ta med 13. legion hit så fort du kan."
Fordømt!
Skal jeg kalle sammen legionen?
Nei. Vent.
Jeg må tenke på saken.
Dette er nydelig.
Akkurat din farge.
- Jeg foretrekker noe enklere. - Hvorfor det? Vi tar det.
Men dette...
Guddommelig.
Antonius vil like dette. Han liker meg i østlig stil.
- Hvor mye blir det for begge? - Fem tusen.
- Du er en tyv. - Fire og et halvt, da.
Tre.
Har vi råd til slikt?
Burde vi ikke være mer sparsommelige slik situasjonen er i Hellas?
Ikke uroe deg. Jeg planlegger for framtiden.
Titus Pullo er her, dominus.
Si at jeg ikke er frisk. Han kan komme neste uke.
Ikke tale om! Oktavian vil ta ham imot om et lite øyeblikk.
Og gi ham penger.
- Vi har utsatt dette lenge nok. - Mor...
Du skal penetrere noen i dag, ellers brenner jeg bøkene dine.
Avsted.
Gjør plass for en adelsmann.
Ikke vær urolig. Det er ikke noe spesielt.
Hvorfor er det så mye styr rundt det, da?
Det vil du snart forstå.
Ut med dere. Dette er ikke noe infanteribordell.
Rolig, min kjære.
Vi er her for den unge herren.
Og vi har bra med penger.
Ha meg unnskyldt. Jeg mente ikke å være uhøflig.
Det er en ære å få stå til tjeneste.
Hva ønsker den unge herren?
Første gang. Ikke for raffinert.
Vi har helt sikkert noe som passer.
Kanskje noe eksotisk?
Eller noe ungt.
Lett, enkelt.
Litt mager, hva? Han vil ikke merke at han har gjort det engang.
Du vil ikke merke det.
Mer å ta i, men likevel nymfeaktig. Yndig.
Denne kommer rett fra båten.
- Den der passer bra. - Ta det med ro, ikke forhast deg.
Dette er en viktig beslutning.
- La oss se på... - Den passer aldeles utmerket.
Jeg garanterer at du blir fornøyd.
Egeria, gå og gjør deg i stand.
Hvis vi kan gjøre oss ferdig med det økonomiske...
Ja visst.
- Hvor mye koster det? - Ett tusen.
Jeg kan få halvparten av alle horene i Narbo for det.
Vi er ikke i Narbo, hvor nå enn det er.
Som du vil, min due. Vi skal betale.
Men hun bør helst knulle som Helene av Troja med ræva i full fyr.
ellers vil jeg vite grunnen.
- Tal. - Gnæus Pompeius Magnus hilser.
og håper at hans hus faller i smak.
Det gjør nytten.
- Kom til saken. - Saken?
Cæsar er dødsdømt, og du også.
- Om du ikke slutter en separat fred. - Og?
Gjør du det, er Pompeius både barmhjertig og sjenerøs.
Hvordan?
Han gir deg livet. Og en provins.
Penger nok til å bevare verdigheten.
Hvorfor tror han at jeg setter mitt liv så høyt?
Hvorfor reiser du ikke til Hellas?
Ikke smil til meg.
Kom tilbake i morgen. Da skal Pompeius få et svar.
Ikke den veien.
Og dekk deg til.
Tre av.
Du ta ned klærne.
Det var en interessant aksent.
Ikke forstå.
Hvor kommer du fra?
Fra hvor?
Vet ikke.
Vet du ikke hvor du kommer fra?
Roma tok meg veldig ung.
Drepe mor, far, bror. Ta meg.
Jeg forstår. Trist.
Snu deg.
På alle fire.
Hyggelig sted. Rent og pent.
Det går vel ikke an... Siden jeg kommer med de adelige...
Ikke tale om.
Nei, slåss på ordentlig.
Slåss for pokker!
Sånn skal det være.
Bra!
Ikke vær så tåpelig, det er bare en skramme
Sånn ja...
Ja, Posca, hva er det?
Jeg skulle minne deg på middagen i kveld med Atia.
Ved Dis' sønner!
Avsted med deg.
Hvor er han? Hvor kan han være?
Han er en travel mann. Politikk.
Politikk? Han lovte å komme. Castor!
Send noen til Pompeius...Marcus Antonius' villa og spør hvor han er.
- Marcus Antonius, umiddelbart, frue. - Ikke si det er jeg som spør.
Ikke du spørre hvor.
Bli her. Han vil skjønne at det er meg. Ikke send noen.
- Jeg sender ingen. - Jeg blåser i om han ikke kommer.
Menn, holdt!
Velkommen, dominus.
Beklager at jeg er så sen. Forretninger uten ende.
- Vil du tilgi meg? - Selvfølgelig.
Jeg hadde glemt at du skulle komme, så dette var hyggelig.
Ha meg unnskyldt mens jeg kler meg om.
Her kommer den unge Apollo!
- Hvordan var det? - Det var...behagelig.
Det tror jeg nok.
- Hvordan var han? - Som en tyr.
- Hva er i veien? - Ingenting.
Fortell.
Marcus Antonius vil ikke dra til Hellas for å hjelpe Cæsar.
Jeg har sverget lojalitet til en mann uten ære.
Da slipper du å reise til Hellas.
- Og vi kan være sammen. - Ja, men likevel...
Du har alltid sagt at Cæsar handler galt.
Det handler ikke om det.
Det fins et moralsk prinsipp her.
For en idiot du er.
Ikke sulten?
Etter så mange år på soldatgrøt blir jeg fort forsynt.
De siste nyhetene fra Hellas kan ikke ha forbedret appetitten.
Knapt.
Er det virkelig så ille? Cæsar vinner da alltid.
Pompeius har samlet ti mann for hver og en av Cæsars.
- Tallene taler sitt. - Jeg var redd for det.
Hva har du tenkt å gjøre?
Jeg vet ikke.
Du har blitt mektig. Folket elsker deg.
Bare fordi de ikke kjenner meg.
Du kan bli Romas fremste mann.
Det har jeg ikke engang tenkt på.
Det burde du gjøre.
Du burde tenke på det.
Jeg tenker på noe helt annet.
Vann.
Jeg kunne sovet i en uke.
Jeg har tenkt på en ting...
Vi burde gifte oss.
Gifte oss?
Hvorfor skulle vi gjøre det?
- Kanskje jeg elsker deg. - Du fleiper.
Jeg ble urolig et øyeblikk.
Jeg fleiper ikke med deg.
- Men kjære deg... - Slapp av, jeg holder ikke på å bli bløt.
Jeg tenker strategisk.
Hvis Cæsar beseires, kan jeg jo ikke alliere meg med pompeius-tilhengerne.
- Jeg trenger beskyttelse. - Det er sant.
Hvilken nytte har jeg av det?
- Hvis Cæsar beseires... - Er jeg også beseiret.
Bare hvis du drar til Hellas.
Blir du i Roma, vil du være veldig godt stilt.
Du har folket med deg. Du kontrollerer byen.
Det eneste du mangler er penger. Og selv om navnet ditt bra nok...
- Er jeg ikke adelig. - Riktig.
Men sammen med meg har du både penger og adelighet
til å bli konge hvis du vil.
Og du ville bli dronning.
Din hengivne og lydige hustru.
Men bare om jeg svikter en venn,
en mann av ditt eget blod.
- Men det er du for hederlig til? - Jeg vil gjerne fremstå slik.
Men jeg tror ikke du vil dø for å fremstå som det.
- Vil jeg ikke det? - Cæsar kommer til å dø uansett.
Du er for smart til å dele hans skjebne unødig.
Jeg har ikke innsett før nå...
Hvilken ondskapsfull furie du egentlig er.
Forsvinn!
Takk, Pullo.
Giv akt!
Til sengs midt på dagen. For en luksus.
Rampestreker.
Far! Den dvergen spør etter deg.
Marcus Antonius beordrer den 13. legion til å stille opp.
- Hvor skal vi? - Hellas.
Tribun!
- Hva skal jeg si til Pompeius? - Selvfølgelig...
Beklager. Deg hadde jeg helt glemt.
Huden er tørr. Smør ham godt inn med olje før han overleveres.
- Bona Dea! Jeg tør knapt å spørre. - Gaver til Servilia.
Så fin du er. La meg få se.
Jeg er så stolt av deg. Omsider en ekte mann.
Hvorfor gir vi gaver til Servilia?
Hun står på godfot med Cato.
- Når Cæsar og Antonius er beseiret... - Hvis de er beseiret.
Når de er beseiret, trenger vi hennes godvilje.
- Og den kan du kjøpe med dette? - Hvorfor ikke?
En stor penis blir satt pris på.
- Er det nok? - Etter det du gjorde?
- Hva gjorde jeg mot henne? - Jeg er ikke dum!
Det var du som fikk Cæsar til å forsake henne.
- Hva så? Hun vet ikke det. - Ikke det?
- Hun er ikke dum. - Hun er ikke ondskapsfull.
Hadde hun visst det, ville vi garantert ha hørt om det.
Du vet vel best.
Du skal overlevere gavene og finne ut hvordan hun tenker.
Hun har alltid likt deg.
Og du skal dra til Mediolanum.
- Timon tar deg. - Mediolanum.
De har et svært bra akademi der.
- Jeg forstår ikke. - Du er mann nå.
Roma er ikke trygt for en mann av julisk ætt.
Stygge tånegler. Lakker dem og sett noen blomster på hodet.
Og send over seks tønner is.
Seks tønner is.
Ikke se så dumme ut. Jeg vet hva jeg gjør.
Din mor er svært vennlig.
Hva skyldes denne sjenerøsiteten?
Det er bare et tegn på vennskap.
Vennskap.
Takk din mor for hennes...vennskap.
Jeg håper at jeg en dag skal kunne gjengjelde hennes vennskap.
Da skal jeg gå.
Unnskyld meg.
Vent.
Tilgi mitt dårlige humør.
Det er ikke noe å tilgi.
Jeg har kjent deg fra du var liten. Du har et godt hjerte.
Jeg vet at uansett hva andre måtte gjøre, kan ikke du lastes.
Det vet jeg.
Jeg kan ikke...
Du trenger ikke forklare noe.
Fortell din mor at jeg takknemlig for gavene,
og at jeg som alltid før setter hennes vennskap høyt.
Du må komme og hilse på meg igjen.
- Det skal jeg. - Lover du det?
Jeg vil ikke at vi skal være uvenner.
Jeg lover.
Vær snill jente.
Gjør som du blir bedt om.
Jeg venter der ute.
Måtte Bellona beskytte deg.
Og Juno bevare deg.
En flåte har satt seil mot Hellas
med general Marcus Antonius' hær.
Månedens brød blir gitt av de kapitolinske mølleres brorskap.
De benytter utelukkende det beste mel.
Ekte romersk brød for ekte romere.
Dritt. Jeg er gjennombløt.
Vi er trygge. Vi ofret til Triton.
Kan ikke Triton holde meg tørrere enn dette, kan han suge pikken min.
Hvorfor kan du ikke styre den digre kjeften din?